I tidligere afsnit:
- Du tog mit tøj. - Og jeg reddede dit liv.
Ved hun, at du ikke er en rigtig dreng?
- Det var sandsynligvis en ulv. - Det er uhyggeligt.
Du er god til sådan noget her. Jeg håber, at det smitter af på ham.
Tror du, at Jess Minion er en heks?
Her er troldom overalt.
Hun er i hvert fald interessant.
Jeg vil hjælpe dig med at finde oplysninger om din mor.
- Problemerne er tilbage, ikke? - Jo, det tror jeg.
- Drenge, lad os gøre hende ren! - Ja, kaptajn.
- Det her er dejligt, ikke? - Jo, så hvorfor har du hevet os herud?
Kahytsjomfru. Vi er løbet tør!
Mere øl!
Er I klar? Jeg har fået nys om en sexet privat kapitalfond.
Der er stadig hul i min tegnbog fra sidste gang. Jeg står over.
Gutter, hvor skal I hen? Vi snakker stor profitmargen her.
Jeg kan få jer ind, hvis I giver mig pengene lige nu.
- Nej tak. Klog af skade... - Kom nu!
Det her er bundsolidt!
Strålende... Fandens.
Her er øllerne.
Hjælp!
- Så du listetyven? - Jeg fik et glimt.
Han var to meter høj. Et øjenbryn. Fu Manchu.
- Han havde slangebøsse og tatovering. - Som forestillede hvad?
Betyder det noget? Han var et monster på to meter med slangebøsse.
Måske kunne du kigge forbi og lede efter fodspor.
Det må jeg hellere.
Jess, betjent Wuornos må vist hellere besigtige dit hjem kl. Otte.
Jeg har skudt en hjort, så den står på vildt. Tager du en flaske med?
- Mener du vin? - Nej, mavesyretabletter.
Jeg troede, at du beskyttede dyrene.
Jo. Jeg plejer at bruge et bedøvelses- gevær, men så smager de underligt.
Måske skulle der svares...
Hallo, Nathans politistation. Jeg mener, det er Havens politi.
- Det var hårdt at se på. - Ingen tvang dig.
"Mener du vin?" Vi burde vise den til mistænkte, som ikke vil snakke.
- En meget grusom straf. - Så bland dig uden om mit privatliv.
- Men du kan jo ikke lade være. - Kan intet mærke, men er følsom.
Vent lidt, gutter.
- Hvad er der sket ham? - Er I sarte?
Ikke mig, men Nathan er lidt følsom.
Begge lårben er brækket lige over. Massive skader på knogler og væv.
- Det er hårdt at brække sine lårben. - Men de er endnu hårdere at brække.
Og armen har en identisk fraktur -
- i en vinkel på 90 grader i forhold til benfrakturen.
Har han mistet blod?
- Hvad er det her? - Nå da... Det må laboratoriet se på.
- Han blev overfaldet, men af hvem? - Eller hvad?
Godt spørgsmål.
I ved, hvor jeg er, hvis det bliver nødvendigt.
Hvis du tager børshajerne, tager jeg kaptajnen.
Undskyld...
- Var det dig, der slog alarm? - Det er min båd.
Har der været underlige bølger eller en mesanmast...?
- Jeg er fra Ohio. - Her i havnen lukker jeg alt ned.
Og båden er helt i top både sikkerheds- og teknologimæssigt.
Det er en god forretning, du har her.
Det kræver noget ekstra at lokke kunder hertil.
Hvad kan du fortælle om ofret?
Wallace er rig og har dyre vaner. Han giver mig smør på brødet.
- Morede de sig? - Store fisk og øl. Det kan alle lide.
At trække en krog og håbe på den store fangst er ikke lige mig.
- Så klarer du dig ikke på Wall Street. - Tak.
De hævder, at de intet så. Jeg holdt hele tiden godt fast i min tegnebog.
De siger, at de efterlod ham med besætningen.
- Havde jeg bare været hurtigere... - Det var ikke din fejl, søde.
- Er du hendes far? Og Jimmie? - Jeg er hendes forlovede.
Så det her er en familiebesætning. Fantastisk.
- Hun burde ikke arbejde på båden. - En lærerløn er for lille, far.
Selvom jeg frarådede det, begyndte hun pludselig.
Hun ville vel have mere tid med Jimmie.
- Så du kom med øllerne... - Jeg gik ud på dækket.
Så hørte jeg en knasende lyd, og så lå han der.
- Så I to ikke noget? - Nej, vi rengjorde dække i stævnen.
- Vi spulede spildt vin og paté væk. - Fangede I ikke noget?
- De fyre vil bare feste. - Gå hen og rengør kædekasserne.
Vær så venlig.
Sagen er, at de fyre er pisseirriterende.
Det nager Jimmie, at vi slider så hårdt for dem. Det nager også mig.
Men sådan er det at være dæksmatros.
Man skulle tro, at hendes fars eksempel ville afskrække hende.
- Måske blev han klemt mod kajen. - Vi har et minut...
...og 55 sekunder til at udelukke normale forklaringer.
Akut knogleskørhed? Næppe.
Akut knogleknusende vægtforøgelse? De spiste jo paté.
- Hvad med: 'Både er farlige' - Vi taler om en luksusbåd i havn.
- Og det, Vickie så, var underligt. - Du er allerede overbevist.
Ja, for intet passer sammen -
- ud over to snorlige brud i Wallaces ben.
Og så blinkede Eleanor til mig.
Som læge ved hun, når tingene ikke er normale. Hun ved vist meget mere.
- Blinkede hun til dig? - Helt klart.
- Jeg ville ønske, det bare var et... - Voldeligt overfald...
Lyder det ikke rart? Så ville jeg kunne glemme mine egne problemer.
- Mener du dine scoreproblemer? - Tak.
Så lad os sige, at det ikke er normalt. Hvad gør vi så?
Vi går til frokost. Men det bliver ikke efter din smag.
- Duke... - Hej.
Havens prægtigste...
Hvis jeg tilføjer 'røv', så passer det stadig på jer begge to.
Bare på forskellig vis.
Vil I have noget at drikke? Øl, vin... clamatojuice?
- Hvad er der bag presenningen? - Det er...
Det store spørgsmål ude på havet: "Hvad er der bag presenningen?"
Mange har spurgt...
...men få finder ude af det.
- En fyr på en båd kom til skade. - Han brækkede begge ben lige over her.
- Bom? - Jeg ved ikke, hvordan det lød.
- Du ved jo intet om både. - Det var en spøg.
Ikke en sejlbåd. En sportsfiskerbåd med V-skrog.
En andens bom. Havet er et mystisk og farligt sted.
- Ligesom en presenning. - Helt sikkert.
- Kom nu. Hvad er der bag den? - Noget jeg passer på.
Jeg har et kodeks... som siger, at jeg ikke viser dig det.
Ikke at vise dig det bliver formentlig dagens højdepunkt.
Desværre... hader jeg at se en smuk kvinde lide.
Byens bibliotekar fylder 80, og de bad mig gemme festartiklerne.
- Jeg har smuglet det hele fra Island. - Hvor er det sødt af dig.
Sikke et held, at vi kom.
- Nathan, er du der, skat? - Ja, Laverne.
Hos Tradewinds haren eller anden set sig sur på en ejendomsmægler.
Farvel, Audrey. Også dig, skat.
Jeg har aldrig set noget lignende.
- Hvem er det? - Joe Santomauro, ejendomsmægler.
Han er blevet... skåret i skiver.
Som et stort franskbrød.
- Kan du genkende det? - Hvad har det med Wallace at gøre?
- Så nogen, hvad der skete? - Ham der.
- Havde Joe succes som ejendomsmægler? - Jeg vil ikke sladre.
Joe var lidt... etisk udfordret. Han snød med provisioner og så videre.
Da markedet gik ned, begyndte han vist at arbejde med... uønskede elementer.
Ikke dette firmas typer. Her er mit kort, hvis I skal bruge mig.
Det skal vi sikkert.
- Ham Joe lyder som en skøn fyr. - Samme moralkompas som Wallace.
Han er tiltalt fire gange for bedrageri og skatteunddragelse.
Selvom Alec havde et motiv, er der ti vidner, som siger, han ikke rørte ham.
Han sad lige over for Joe.
Er Alec en telekinetiske hævner, der dræber Havens slyngler?
Han ligner ikke typen.
Men hvorfor er Alec så også på det andet gerningssted, når vi har set ham?
Medmindre han ikke kan styre sig selv.
Så begyndte Joe at glide ned på gulvet -
- som om han blev trukket af noget og skåret op.
- Hvad lavede du hos Joe? - Jeg har forsøgt at sælge huset.
Jeg ville bare have mine penge ud. Men Joe fik ingen bud.
Det må have gjort dig gal med tanke på, hvad han tjener.
- Du skal jo snart pensioneres. - Hvad mener du?
Du er træt og vred, og det gik ud over to rige mænd i din nærhed i går.
Jeg har ikke rørt nogen.
Det må være hårdt at svabre dæk og betjene rige stoddere -
- mens din datter serverer øl og bliver overbegloet.
Hvad fanden fejler du?!
Beklager. Undskyld.
- Tænk, hvis han havde gjort noget. - En spand koldt vand virker på hunde.
- Der skete intet, så det er ikke ham. - Det er jo ren videnskab.
Oplevede I noget lignende, dengang Haven var ramt af problemerne?
Begge ofre var nogle svindlere.
Det virker demonstrativt, som om det gøres med gustent overlæg.
- Kan det ikke være godt? - Eller meget, meget skidt.
Analysen af det sorte materiale viser, at det er pulveriseret grafit.
- Et smøremiddel? - Trækul og lidt ler.
Parker... Det er tegnekul.
Nathan... Jeg ved, hvad du kommer efter.
- Nej, Mary - Her er din bestilling.
"Klar lak til dekupørarbejde." Dekuperer du?
- Mary, sælger du grafit og trækul? - Ja.
- Hvor dekuperer du? - Et uforstyrret sted.
Grafit og trækul...
Støvet, men med fyldig glans. God at tegne skygger med.
- Har nogen i byen købt det? - Jeg kan udskrive min lagerbog.
Måske har jeg optegnet, hvem der har købt det hvornår.
Hvad er dekupørarbejde?
- Og hvorfor lakerer du billederne? - Det trækker farverne frem.
Så fordi du ikke kan føle noget, er dine andre sanser forstærkede.
- Lige nu er min hørelse meget skarp. - Jeg prøver at lære dig at kende.
Det er svært, hvis vi aldrig taler sammen.
Du må gerne spørge mig om noget. Jeg er som en åben bog. Spørg løs.
Hvad mener du om Jimmie? Han har købt trækul.
Jeg hørte Alec give ham ordre og skælde ham ud foran Vickie.
Er det grund nok til at få sin svigerfar beskyldt for mord?
Men hvis Jimmie ved, vi er på sporet, og han har begået de...
Telekinetiske voldshandlinger.
Han er ikke ligefrem typen, vi bare kan gå hen og anholde. Vi må bruge list.
- Hvad er det, jeg skal gøre? - Komme tæt på Endorfin.
En politibåd vækker for meget opmærksomhed.
Du ville ikke hjælpe mig med de parkeringsbøder.
- Det her er vigtigere. - Det afhænger af, hvordan man ser det.
- Duke, jeg beder dig om en tjeneste. - Det her er en farlig trend.
- Vil du høre sandheden? - Det ville være rart.
Endorfin er en luksusfiskebåd -
- hvor rige kunder bydes på eksklusive ting, som jeg kan skaffe.
- Laver du forretninger med dem? - Ja.
Jeg skaffer dem en sending meget dyr, ædel vin. Jeg har betalt told, Nathan.
Så dine forretninger er vigtigere end at hjælpe os.
- Det ene udelukker vel ikke det andet. - Kom, jeg har en anden idé.
Held og lykke.
50 ml diazepam. Nok til at bedøve en grizzlybjørn.
Har du noget stærkere? Vi ved ikke, hvad vi er oppe imod.
- Vi skal bare tale med ham. - Hvis der sker os noget, skyder du.
- Hvad mener du med 'hoget' - Hvis vi bløder eller skriger.
- Og hvis det bliver farligt... - Så sætter jeg den i halsen.
Jeg ville sige 'løb'. Du må ikke komme i fare.
Jeg klarer den. Jeg er glad for at hjælpe dig.
- Det er ikke ligefrem en date, vel? - Men det kommer vi til, ikke?
Jo.
Hej, Jimmie. Hvad laver du?
Jeg gør båden perfekt til kaptajn Richards kunder.
Det ville gøre mig tosset.
At tilbringe dagen med en flok rige turister, der bestemmer over mig.
Jeg kender det godt. Du drømme ikke om, hvad...
Jimmie...
Jimmie, hvad er der galt?
Du milde...
Så er han bedøvet et stykke tid.
- Vil du have lidt? - Ellers tak.
Jeg ville ikke køre ham til hospitalet.
De tager ham alligevel ikke uden sygesikring.
Det var rigtigt at komme her med ham.
På en måde er han den perfekte gæst.
- Kan du spøge med det her? - Jeg kan altid spøge.
Hvordan kommer man ellers igennem en vinter i Haven?
- Det er problemerne, ikke? - Det er det vel.
Hvorfor er de kommet?
Jeg ved det ikke. Måske er det en kosmisk afprøvning af vores karakter.
- I så fald får jeg bundkarakter. - Du klarer dig glimrende.
Gør jeg? For jeg er ærlig talt en smule bange.
Der er noget, der angriber folk med overlæg.
Og hvad det end er, så ved det, at jeg er på sporet af det.
- Og det har FBI ikke uddannet mig til. - Nej, velsagtens ikke.
Hvorfor kan jeg ikke bare forlade byen?
Det kan du godt, men Haven har noget, der trækker.
- Vil du virkelig tilbage til FBI? - Jeg vil finde det, der gør det her.
- Og? - Og give det en røvfuld.
- Klarer Jimmie den? - Det ved jeg ikke.
- Du så det besynderlige. - Ja, og du var rigtig modig.
- Hvad gjorde jeg, som var modigt? - Du tissede ikke i bukserne.
- Tag hjem, Jess. - Hvorfor? Jeg kan hjælpe til.
Hvordan? Hvordan kan du hjælpe til?
Derinde ligger en fyr, som har mistet ansigtet!
I lighuset ligger en mand i strimler. Det her er grotesk.
Det her er ikke et sted for en normal pige med gode intentioner.
- Du henvendte dig til mig. - Det var en fejl. Tag hjem.
Fint...
Vi ses.
- Gæt, hvad Vickie underviser i. Kunst. - Vickie...
- Smukt. - Tak.
- Kan vi tale lidt sammen? - Om min far?
Jeg fik ikke fat i ham tidligere. Han har nok glemt at oplade mobilen.
- Du lyver. - Jeg er midt i en time.
- Vi kan jo tage dig med på stationen. - Så må I anholde mig.
- Hvis du har brug for hjælp... - Hvis I vil hjælpe, så lad mig være!
Jeg må tilbage til min time.
Altså... "Vi kan jo tage dig med på stationen."
Hun er bekymret for sin far og ved ikke, hvad der er sket med Jimmie.
- Hun skjuler helt sikkert noget. - Måske er der beviser i hendes hus.
Det er ikke ulovligt at kigge ind af vinduer... eller se, om der er låst.
Parker...
Se der...
Tæpper for vinduerne. En eller anden skjuler bestemt noget.
- Nogen har vist smadret stedet. - Det er synd for så fine tegninger.
- Vinden... - Indenfor? Helt sikkert.
- Den, der tog dem, havde vist travlt. - Eller stjal dem.
Nathan... Her er en færdig en, der er blevet glemt.
Virker han bekendt?
Nathan!
Tak. Vickie har lige forladt skolen. Nu kan vi anholde hende.
- Jeg er enig, men for hvad? - Ulovlig brug af voodoo-tegninger?
- Da jeg rørte dit billede... - Jeg var der.
Jeg gætter på, at Wallace blev foldet, og Santomauro revet i stykker.
- Blev Jimmie så visket ud? - Hvor er de andre, hun har tegnet?
Det er ikke kun mennesker.
Jeg trådte på den her. Tegningerne påvirker også ting.
- Hvorfor er hun bange? - Og hvorfor skade Jimmie og de andre?
- Lad os spørge bankmanden. - Nej, vent.
Jeg vil ikke efterlade den ubevogtet. Men jeg vil heller ikke røre den.
- Jeg beder Settle bevogte den. - Vil du fortælle ham hvorfor?
Fordi den er så god.
Mr. Wallace...
Jeg taler kun med advokater, hvis I tilbyder 30 mio. I erstatning.
Vi er fra politiet.
- Ved I, hvad der skete? - Ja, men ikke hvorfor.
- Svar på mit spørgsmål først. - Du er bundet til en hospitalsseng.
Vi kan gå herfra... nu.
- Vi ses. - Jeg ville betale min gæld.
Til hvem? Vickie?
- Nej, Richards. - Kaptajn Richards?
Jeg skyldte ham 200.000 dollar. Eller var det 300.000?
Pludselig ville han bare have dem. Normalt var han glad for renterne.
300.000 dollar for at fiske?
Nej, det var et dumt væddemål, og Jets er for ringe.
- Skyldte Joe Santomauro også penge? - Sandsynligvis.
Jeg mødte ham derude et par gange. Elendig til poker.
De havde vist gang i en ejendomshandel.
Efter hvad jeg har hørt om Joe, så gik det sikkert skidt.
- Så Endorfin er ikke kun en fiskebåd. - Han fisker efter fyre som mig.
Rige nok til at tage sig et par glas og komme i gæld til ham.
Så Vickie er Richards gorilla.
Lad os spørge hende hvorfor. Hun er fundet.
Hvad så med mig?
- Du legede med de forkerte. - Som om jeg ikke viste det.
Hej, Vickie. Hvorfor tegner du det?
- Det er kønt. - Nej, det er ikke derfor.
- Vi ved, hvad du kan. - Og at du arbejder for Richards.
- Nu er jeg slet ikke med. - Men hvorfor tegnede du Jimmie?
- Jimmie... Er han okay? - Ja.
Jeg vil ikke. Jeg forsøger at holde op.
- Så hvorfor gør du det ikke? - Min far...
Richards holder min far som gidsel.
For et par dage siden tog jeg ned til båden for at tegne.
Der var en sæl på molen, som jeg tegnede.
Richards fik tegningen og krøllede den sammen. Vi så begge, hvad der skete.
Så han regnede ud, hvad dine tegninger kan.
Dagen efter sagde han til mig, at min far havde spillet hasard -
- og skyldte ham en masse penge.
Jeg kunne hjælpe med at betale fars gæld ved at give ham tegninger.
Han ville kun bruge dem til at presse folk med.
- Så du tegnede. - Ja, men...
Da Richards begyndte at gøre folk fortræd, ville jeg ikke mere.
Så blev han vred. Han tog fat i min far og sagde -
- at hvis jeg ikke tegner stedet her inden kl. Fem, så dræber han ham.
- Hvorfor det her sted? - Han har forsøgt at købe det.
Det forklarer, hvorfor han ville inddrive penge hos Wallace.
Og hvorfor Santomauro blev straffet, da handlen gik i vasken.
- Hvis Richards ikke kan købe stedet... - Vil han ødelægge det med tegningen.
Tegn et billede af Richards.
Det har jeg gjort. Det er kun den første, der virker.
Og den har Richards gemt på båden.
Hvorfor tegnede du Jimmie?
Jeg tegnede ham, før jeg kendte til det her. Jeg tegnede den halve by.
Da Richards tog min far, tog han alle mine tegninger.
Så han kan gøre nogen fortræd, inden vi får ram på ham.
Ikke kun 'hoger.
Jeg har tegnet landskabet oppe fra King's Point.
Jeg er udenbys fra. Hvad er King's Point?
Det er en udkigsplads, hvorfra man kan se hele byen.
- Kan du huske vasen? - Jeg må hellere tilkalde forstærkning.
Goddag!
Kan jeg få tilladelse til at gå om bord?
- Jeg banker på næste gang. - Duke... Hvad har du med til mig?
I dag har jeg...
...en herlig Château la Tour fra 1968.
Heldigvis for os forsvandt den fra en fransk vinbondes kælder, da han døde.
- Hvordan fik du fat i den? - Hvabehar?
Var vi ikke enige om ikke at stille en masse spørgsmål?
- Det kan jeg lide. Hvordan lyder 3000? - 5000 lyder bedre.
- Vil 4000 klare sagerne? - Ja, det vil de.
Opbevar den nu køligt. Den har ligget i 40 år.
Det kører for mig. Vi kunne lave flere forretninger, hvis du er interesseret.
- Jeg er altid interesseret. - Så siger vi det.
- Jeg har besøg. Kender du dem? - Ja, desværre.
Det ville nok være bedst for os begge, hvis de ikke ser mig her.
Læg dem i køleboksen nedenunder.
Vickie... politiassistenter.
Vi ved, hvad du gjorde ved Wallace og Santomauro.
- Vi vil lave en aftale. - Vickie, har du fået en agent?
- Jeg er forretningsmand. Lad høre. - Giv os billederne, så overlever du.
Et dårligt forslag. Hun burde vide, at viden er magt -
- og at jeg har alle trumferne.
Nu giver du mig det, jeg bad om. Og I to... Forsvind herfra.
Eller endnu bedre... Vickie, tegn dem.
- Du hører ikke efter. - Det er dig, der ikke hører.
Hører du efter nu?
Tror du, at du kan dræbe mig, inden jeg krøller den her?
- Det virker faktisk! - Det var du længe om.
Beklager. Det tager mig faktisk lidt tid at dirke et pengeskab op.
Desuden måtte jeg brække en dør op for at få ham der ud.
Jeg vil ikke have den her mere.
Hold den her, men vær forsigtig.
- Tegningen! - Far!
Jeg kan ikke nå den.
Pokkers...
- Her, de er til dig. - De er ikke ligefrem til pynt.
Godt, for jeg dyrker et mexicansk tema, og tingene skal jo passe sammen.
Dem her vil jeg passe ekstra meget på.
- Jimmie er kommet sig godt. - Med hjælp fra sin forlovede.
- Tror du, at han kommer sig helt? - Ja, det gør jeg.
Audrey... Du gav det røvfuld.
- Nathan... - Hej, Jess.
- Er du okay? - Ja.
Det var angående den listetyv.
- Jaså. Er det ikke for farligt? - Det håber jeg ikke.
Dirty martini nummer to.
Er det glade eller triste martinier?
Jeg vil takke dig, men det virker næsten umuligt.
Med en stor regning kan jeg i det mindste give dig gode drikkepenge.
Men tak, fordi du stillede op, da jeg ringede.
Selvfølgelig.
Nu til de parkeringsbøder...
Hvorfor er det så svært for dig at takke mig?
Hver gang, vi er søde ved hinanden, kommer der noget i vejen.
Måske forlanger du for meget af mig. Du snager og dømmer...
Hemmeligheden bag et lykkeligt forhold er at sænke forventningerne.
- Det ved alle. - Hvorfor kan du så ikke?
Jeg drikker jo det her stads, ikke?
Tekster: Lasse Glavind www.undertext.com